20. aprīlis. Lietus, slapjš sniegs, auksts, nemīlīgs… Tikai iedomājoties vien par slikto laiku, vienīgā vēlēšanās ir ieritināties zem segas, iedzert malku siltas tējas vai kafijas, iekurt kamīnā uguni un snaust. Bet viņi cēlās agri no rīta, spītējot vējam un lietum, un devās ceļā. Cits no Vaives un cits no Cēsīm, arī no Limbažiem. Tie ir viņi – Latvijas Sarkanā Krusta brīvprātīgie, kas nevar palikt vienaldzīgi un vēlas palīdzēt cilvēkam, kurš ir izmisumā.
Ziņa pienāca trešdienas pēcpusdienā. Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienesta un policijas darbinieki aicināja Latvijas Sarkanā Krusta operatīvās vienības piedalīties Inčukalnā pazudušās meitenītes Justīnes meklēšanā. Tās izveidotas Vidzemes nodaļās, lai vajadzības gadījumā varētu iesaistīties glābšanas darbos, vai, kā tas bija šajā gadījumā, pazuduša cilvēka meklēšanā.
Atsaucoties uzaicinājumam, meklēšanā piedalījās 17 brīvprātīgie: no Vaives – Guntis Vecais, Edīte Vecais, Jānis Gabranovs, Arnolds Visockis, Atis Stomka, Uģis Barons, Ilze Krēsliņa un Pāvels Dzalbs, no Cēsīm – Ģirts Krastiņš, Ivars Joksts, Andžela Abakova un Zeltīte Millere, no Limbažiem – Ilze Kuģe un Guntars Dalbiņš.
Pēc apmēram četru stundu gara darba cilvēki bija pārguruši, samirkuši, bet neviens pat neiedomājās kurnēt un žēlot sevi. Visiem bija skaidrs, ka šajā reizē jebkuram rezultātam, arī negatīvam, ir nozīme.
„Vēlos pateikties visiem Sarkanā Krusta operatīvo vienību dalībniekiem, kuri mobilizējās, lai palīdzētu. Bija maz laika, lai sagatavotos, bet viss notika raiti,” cerot arī turpmāk uz tikpat veiksmīgu sadarbību, sacīja Aleksandrs Lūriņš, Latvijas Sarkanā Krusta civilās aizsardzības projekta koordinators.
Justīni neatrada… No smagā pasākuma ieguvums tomēr ir. Sarkanā Krusta operatīvajām vienībām veidojās sekmīga sadarbība ar policiju, militārajiem spēkiem un Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienestu. Pirms tam bijušas vairākas mācības, kurās Latvijas Sarkanā Krusta operatīvās vienības parādījušas, ka spēj koncentrēties un veikt uzticēto darbu prasmīgi. Pieredze nāk ar laiku. “Kad nonākam reālā situācijā, ir labi, ja varam teoriju izmantot un izdarīt uzticēto darbu. Mums ir pieredze, cilvēki un iespējas. Tas liecina, ka šī organizācija ir tā, kurā, ja reiz esi iesaistījies, tad tā paņem ne tikai mazo pirkstiņu, bet visu roku,” atzina A.Lūriņš.
Komentāri